AUTORS+CONDUCTISME

Per a ell, la consciència és un estat intern i inobservable, per tant, inaccessible a la investigació científica. Proposa que l'objecte d'estudi de la psicologia, ha de ser la conducta manifesta, susceptible a l'observació i la medició.

Al llarg de la seua investigació es va trobar amb el problema del condicionament, a l'observar que els seus gossos experimentals, segregaven saliva abans de que se'ls deposités el menjar a la boca, per el simple fet de sentir els passos dels ajudants de laboratori que s'apropaven.

Podem dir que Paulov estableix la connexió entre estímuls ambientals, neutres a l'organisme i l'activitat fisiològica del subjecte. Així també demostrem que compartaments fundamentalment fisiològics poden no estar controlats per mecanismes fisiològics i sí per aspectes dispars.

A l'investigar sobre el condicionament es va centrar en l'àrea de l'aprenentatge, que suposa que el comportament de l'organisme depén del medi en què es dóna, per tant, per a controlar el comportament és necessari controlar el medi.

Després de molts treballs, va concluir que els reflexos incondicionats són insuficients per a l'adaptació de l'organisme al medi, pel que necessita altres respostes adquirides pel condicionament.

En l'esquema pavlovià, les respostes incondicionades, que tenen caràcter involuntari, són conseqüència d'estímuls també incondicionats. Presentant junts un estímul incondicionat i un neutre, es podria provocar la resposta amb la presentació de només l'estímul neutre, passant així a anomenar estímul condicionat, i al comportament, resposta condicionada.



Partint de la idea de que la conducta no només es basa en aspectes antecedents de l'ambient amb que es maté una relació funcional, sinó també en els efectes que té la conducta sobre el propi entorn, va formular que el comportament, en especial, l'humà, està pluricausat, ja que no només és un estímul el que desencadena l'aparició d'una determinada resposta en un moment donat.

En els processos de condicionament operant, una resposta queda reforçada o debilitada, degut a la presència o retirada de determinades conseqüències. Si queda reforçada, els processos reben el nom de refoáment possitiu o negatiu; si queda debilitada, els processo reben el nom de càstig per presentació i/o retirada. Si la resposta es debilita o desapareix per l'ausència de consequüències, el procés rep el nom d'extinció. Podem citra l'exemple que Skinner va fer amb una rata, presentant aquest esquema:

Estímul neutre > Resposta >Reforç (palanca) (apretar-la) (menjar) (conseqüències que té aquesta resposta)